(untitled) (Revista ARTA, 2025)
Căutarea și descoperirea orașelor dispărute este un vis al istoricilor și arheologilor din toate timpurile și de pe toate meridianele, de la Troia lui Homer și Atlantida lui Platon, până la Sicambria și la capitalele fostelor regate medievale din Asia de Sud-Est și America de Sud. La noi este destul să amintim orașul Helios al geților din Câmpia Munteană „vizitați” de Alexandru Macedon în 335 î.d.Hr., capitalele lui Dromichaites și Burebista, Kreuzburg al Cavalerilor Teutoni din Țara Bârsei în 1225, Vicina dunăreană și cetățile Milcovia și Crăciuna din sudul Moldovei. Chilia («Troia românească», un calificativ vădit exagerat) face și ea parte din această categorie, dar paradoxal, amplasarea ei aproximativă pe teren nu a rămas necunoscută. Căci, așa cum dovedește, în urma unei analize critice a tuturor izvoarelor edite și inedite cunoscute până astăzi, autoarea acestei cărți, avem nu mai puțin de patru locații propuse specialiștilor: Chilia Veche și Chilia Nouă pe de o parte, Vâlcovul și Periprava pe de alta.